Deres Højhed.
Der var engang for ikke så længe siden, -
- da vi levede i en fortrylIende verden -
- med eIegante paladser og overdådige balIer.
Året var 1 91 6, -
- og min søn Nikolaj var zar over det kejserlige RusIand.
Hej, min skat.
Vi fejrede, at vores sIægt havde regeret i 300 år.
Og den aften funklede ingen stjerne klarere end vores kære Anastasia, -
- mit yngste barnebarn.
Hun bønfaldt mig om ikke at rejse tilbage til Paris, -
- så jeg fik lavet hende en gave, -
- som skuIle mildne savnet for os begge.
Er den til mig? Er det et smykkeskrin?
Dimitri, du hører til i køkkenet.
Se.
Den spiller vores vuggevise.
Du kan lytte til den, inden du skal sove -
- og forestille dig, det er mig, der synger.
Båret af vinden, over havet
Hører du sangen og erindrer
- Snart er du hjemme igen - Snart er du hjemme igen
- Når det bliver vinter - Når det bliver vinter
- Læs, hvad der står. - "Vi ses i Paris".
Gør vi? Åh, bedstemor.
Men vi nåede ikke at ses i Paris.
For en mørk skygge havde lagt sig over RomanovsIægten.
Han hed Rasputin.
Vi troede, han var en hellig mand, men han var en bedrager.
Magtbegærlig og farlig.
- Hvor vover du at vise dig her? - Jeg er Deres fortrolige.
Fortrolige? Du er en forræder. Forsvind.
Tror De, De kan forvise den store Rasputin?
Ved mine djævelske kræfter forviser jeg Dem med en forbandelse.
Mærk Dem mine ord.
De og Deres familie vil dø inden 1 4 dage.
Jeg får ingen hvile før Romanovslægten er udryddet.
Optændt af had til Nikolaj og hans familie -
- solgte Rasputin sin sjæl for at få kraft til at udrydde dem.
Drag ud og opfyld jeres dystre formål.
Besegl zaren og hans families skæbne en gang for alle.
Fra det øjeblik blev mishagets gnist til en brand, -
- som snart skulle ødelægge vores liv for evigt.
Skynd jer, børn.
- Min spilledåse. - Anastasia.
Kom tilbage.
Anastasia.
- Skynd dig. - Kom denne vej.
- Skynd dig. - Rasputin, hun slipper væk.
- Min spilledåse. - Kammerater, herinde.
Hvor er de, knægt?
- Bedstemor. - Følg med, skat.
Rasputin.
- Slip mig. - Du kan ikke flygte fra mig.
Aldrig.
Slip mig.
- Bartok! - Herre.
Anastasia, skynd dig.
- Bedstemor. - Tag min hånd.
Du må ikke slippe.
Anastasia.
Anastasia!
Mange fik knust deres tilværelse den nat.
Det, der altid have været, var borte for altid.
Og min Anastasia, mit elskede barnebarn, -
- så jeg aldrig mere.
Tl ÅR SENERE
St. Petersborg er mørk
St. Petersborg er trist
Jeg er ganske forfrossen både her og hist
Siden revolutionen har livet været gråt
Vi elsker vores sIadder både stort og småt
Har I hørt, det rygtes i St. Petersborg
Har I hørt, hvad der siges på gaden
Skønt zaren måtte livet give, er hans datter dog i live
Prinsesse Anastasia
Men lad det ikke sive
Det er et rygte, en legende, en gåde
Som hviskes i en gyde til en ven
Det er et rygte, det er en taIemåde
Hendes kejserlige bedstemor betaler nok så flot
Til den som finder prinsessen igen
- Vladimir. - Dimitri, min makker.
En rubeI for portrættet af Romanov som zar
Fyrst Jusupovs pyjamas køb det smukke par
Den har jeg fra paladset sagen den er klar
Det nok var værd en skilIing hvis hendes blot det var
- Jeg har lejet et teater. - Nu mangler vi bare pigen.
Det er slut med forfalskninger og tyvekoster.
Vi køber tre billetter.
En til dig, en til mig og en til Anastasia.
Det er rygtet, Iegenden, gåden
Prinsesse Anastasia hjælper os herfra
Du og jeg udfører dåden
En pige spilIer roIlen, hun gør, som vi befaler
Vi stadser hende op og drager til Paris
Sikke en dusør hendes bedstemor betaler
Vi kan gøre det, du og jeg
Vi bliver rige, vi rejser, kom
Og St. Petersborg får mere at tale om
Har I hørt, det rygtes i St. Petersborg
Har I hørt, hvad der siges på gaden
Har I hørt, det rygtes i St. Petersborg
Har I hørt, det rygte varer ved
Et vældigt rygte summer
Et mægtigt svindelnummer
Prinsesse Anastasia
I live eller død
Hvem ved?
Du skal arbejde på fiskefabrikken.
Fortsæt den vej, indtil vejen deler sig.
Gå så til venstre. Hører du efter?
Jeg lytter, kammerat Flegmenkov.
Du har været en torn i mit øje, siden du kom hertil.
Du har teet dig som dronningen af Saba -
- i stedet for det udskud, du er.
l ti år har jeg givet dig mad, tøj på kroppen -
- og tag over hovedet.
Du kan ikke huske, hvem du var, før du kom her.
- Men alt det kan du godt huske. - Jeg har dog et spor.
Ja. "Vi ses i Paris".
Du vil altså gerne lede efter din familie i Frankrig?
Det er på tide, du finder din plads i livet.
Og vær taknemlig.
Vi ses i Paris.
Vær taknemlig.
"Vær taknemlig, Anja."
Jeg er taknemlig. Taknemlig for at slippe væk.
"Gå til venstre," sagde hun. Jeg ved godt, hvad der venter der.
Der er jeg den forældreløse Anja.
Men hvis jeg går til højre, finder jeg måske ...
Den, som gav mig halskæden, må have holdt af mig.
Det her er skørt. Skulle jeg rejse til Paris?
Giv mig et tegn.
Et vink.
Hvad som helst.
Hov, du der. Jeg har ikke tid til at lege.
Jeg venter på et tegn.
Giv mig den. Lad mig være i fr ...
Giv mig det så.
Skønt. Hunden siger, jeg skal til St. Petersborg.
Jeg forstår et vink.
Hjerte, svigt mig ikke mod, forsag mig ikke
Vend nu ikke om skønt her ej er trygt
Folk siger aItid at livet er fuldt af valg
Men ingen nævner frygt
Hvor verden dog kan synes stor
På en rejse
Til fortiden
Nede ad vejen ved jeg nogen venter
Jeg kan ikke tage fejl
Med åbne arme tager man imod mig
EndeIig er jeg hjemme
Jeg begynder nu og tager hurtigt ved lære
På denne rejse
Til fortiden
Se den lille hundehvalp.
Hjem, kærlighed, familie
Engang var det også mit eje
Hjem, kærlighed, familie
Jeg finder aldrig hvile
Før jeg finder dig
Et skridt ad gangen et håb og så det næste
Hvem ved hvor vejen fører hen
Tilbage til fortiden eller videre mod fremtiden
Mit hjerte søger stadig svar
Ja, lad det være et tegn Iad det være min vej
Lad den føre mig til fortiden
Og føre mig hjem
Til sidst
- En billet til Paris. - Udrejsevisum.
- Udrejsevisum? - Uden udrejsevisum, ingen billet.
- Opsøg Dimitri. Han kan hjælpe. - Hvor finder jeg ham?
l det gamle palads. Men jeg har ikke sagt det.
- Gå nu. - Dimitri.
- Yndig. - Og jeg ligner en prinsesse.
- Jeg danser som en fjer. - Mange tak. Næste.
Bedstemor, det er mig. Anastasia.
Gud forbarme sig.
Det var det, Dimitri. Vi har brugt vores sidst kopek.
lngen pige kan spille Anastasia.
Vi skal nok finde en. Hun er nok lige for næsen af os.
Når kejserinden ser smykkeskrinet, tror hun, det er Anastasia.
Før hun opdager noget, forsvinder vi med alle rublerne.
Puka?
Puka, hvor er du?
- Hørte du det? - Nej.
Hallo! Er her nogen?
Stedet her . .. er som et minde fra en drøm.
Dansende bjørne farverige vinger
Alt det jeg næsten erindrer
Og en sang som nogen synger
Engang det var vinter
Nogen hoIder mig trygt i favn
Heste danser gennem sølverstorm
Skikkelser danser yndefuldt
l min erindring
Nogen hoIder mig trygt i favn
Heste danser gennem sølverstorm
Skikkelser danser yndefuldt
l min erindring
Langt borte for længe siden
Svinder som en glød
Minder om det som var engang
Jeg længes efter at erindre
Og en sang
Nogen synger
Engang det var vinter
Hov, hvad bestiller du her?
Du!
Du der! Stop!
Stop, stop, stop. Vent nu lidt.
Hvordan er du kommet ... ind?
- Øjeblik, min pige . . . - Vladimir, ser du, hvad jeg ser?
Nej.
Jo, jo.
Er du Dimitri?
Det kommer an på, hvem der leder efter ham.
Jeg hedder Anja. Jeg mangler rejsepapirer.
Jeg er blevet anbefalet at opsøge dig.
Hvorfor kredser du om mig? Har du været grib i et tidligere liv?
- Undskyld, Enja. - Anja.
Du ligner bare utrolig meget . . .
Pyt med det. Du nævnte rejsepapirer.
- Jeg vil gerne til Paris. - Vil du det?
Hvem har vi her? Den kan godt lide mig.
Må jeg spørge om noget, Anja?
- Har du et efternavn? - Faktisk så . . . Det lyder skørt.
Jeg kender ikke mit efternavn. Jeg blev fundet som otteårig.
- Og før den tid? - Jeg ved, det lyder sært.
Jeg husker kun meget lidt fra min barndom.
Det er perfekt.
Jeg har dog et spor, og det er Paris.
Paris?
Nemlig. Kan l hjælpe mig eller ej?
Vladimir, billetterne.
Det vil vi gerne. Faktisk . . . skal vi selv til Paris.
Og jeg har tre ... Jeg har tre billetter her.
Desværre er den tredje til Anastasia.
Vi skal genforene Anastasia med hendes bedstemor.
Du ligner hende.
- De samme blå øjne. - Romanovøjnene.
- Nikolajs smil. - Alexandras hage.
Hun har sågar bedstemoderens hænder.
- Samme alder og legemsbygning. - Tror l, jeg er Anastasia?
lngen piger ligner storfyrstinden lige så meget som du. Se portrættet.
Jeg vidste, du var skør, men det er l begge åbenbart.
- Du ved ingenting om dig selv. - lngen kender hendes skæbne.
- Du søger slægtninge i Paris. - Hendes eneste familie er i Paris.
- Har du tænkt på det? - At jeg skulle være kejserlig?
Man føler sig ikke som fyrstinde, når man sover på et koldt gulv.
Men enhver ensom pige drømmer vel om at være prinsesse.
Og et eller andet sted findes denne lille pige.
Anastasia betyder trods alt "hun vender tilbage".
Gid vi kunne hjælpe, men den tredje billet er til Anastasia.
Held og lykke.
- Hvorfor nævnte du ikke vores plan? - Hun vil kun til Paris.
Hvorfor miste en tredjedel af dusøren?
- Vi giver op for tidligt. - Jeg har helt styr på det.
Men gå lidt langsommere.
Tre, to, en ...
- Dimitri. - Vi har hende i vores hule hånd.
- Dimitri, vent. - Kaldte du?
Hvis jeg ikke kan huske, hvem jeg er, kan jeg ligeså godt være prinsesse.
Og hvis jeg ikke er Anastasia, gennemskuer kejserinden det straks.
Men hvis du er prinsessen, -
- finder du ud af, hvem du er, og får din familie igen.
Han har ret. Uanset hvad kommer du til Paris.
Nemlig.
Må jeg præsentere Hendes Højhed, Storfyrstinde Anastasia.
Puka, vi skal til Paris.
- Hunden bliver her. - Den skal med.
- Nej, hunden skal ikke med. - Jo, den skal.
Anastasia?
Der er bare et problem. Anastasia er død.
Alle Romanoverne er døde. Døde, døde, døde.
lkke sandt? Hvordan kan det være Anastasia . . .?
Er den vågnet efter alle de år, -
- bare fordi en eller anden hævder at være en Romanov?
Jeg har forstået. lkke mere glødelys og røg.
Hvis den er blevet vakt til live, må det betyde, at Anastasia lever.
- Jeg efterlader ikke hunden. - Og det er hende.
SOS!
Hjælp!
Her er varmt.
Hold da op.
Sikke en tur.
Hvem vover at forstyrre min ensomhed?
Forsvind. Ud!
Bartok? Er det dig?
- Herre? Er De i live? - Ja, på en måde.
De tabte den her.
- Er der sket noget? - Ja.
Jeg vidste det. Jeg kunne mærke de mørke kræfter røre på sig.
Det overrasker mig ikke. Jeg har set Anastasia.
Anastasia? l live?
- Deres mund. Den .. . - Den Romanovtøs.
Ja, surt, ikke? Forbandelser er ikke, hvad de har været.
Det er derfor, jeg er her i skærsilden.
Min forbandelse er ikke gået i opfyldelse.
Se på mig. Jeg falder fra hinanden.
Jeg er et vrag.
Af en død at være, ser De nu ret godt ud.
- Det gør De skam. - Gør jeg?
Ligner jeg en flagermus, der ville lyve?
Hvad blev der af den gamle gnist?
Havde jeg blot ikke mistet gaven fra mørkets magter.
Den er nøglen til min magt.
Mener du den her oldsag?
Hvor har du den fra? Giv mig den.
- Vær nu ikke så grisk. - Min gamle ven, genforenet.
Nu skal mine mørke hensigter føres ud i livet -
- og den sidste Romanov skal dø.
I nattens mørke fandt jeg ingen hvile
Og mit mareridt var en gru
Det skræmte livet af mig et lig som faldt fra hinanden
Da jeg slog øjnene op var mareridtet mig selv
Jeg var Ruslands mystiske mand
De kongelige forrådte mig, de begik en fejl
Med forbandelse må de bøde
Men en pige slap fra sin brøde
Lille Anja, vogt dig for Rasputin er vågnet
I nattens mørke finder ondskaben vej
I nattens mørke før dagen gryr
Er hævnen sød
Når forbandelsen er fuldbragt
- I nattens mørke - Møder hun sit endeligt
Hej, d'damer. Hør . . .
Mine kræfter vender langsomt tilbage
Bind mit skærf og pust bort den rådne stank
Når brikkerne falder på pIads falder hun til føje
Do svidanija, Anja, Deres Nåde
Farvel
I nattens mørke gribes hun af rædsel
Det manglede bare
I nattens mørke hersker ondskaben
Det skal hun sande og hendes mareridt forbande
- I nattens mørke - Går hun tiI grunde
I nattens mørke opsøger ondskaben hende
Opsøger hende
I nattens mørke viser rædslen sit ansigt
Forband hende
Her er et tegn, ved gud du har løbet linen ud
I nattens mørke I nattens mørke
Kom, mine tjenere rejs jer til dåd for jeres herre
Lad jeres ondskab fare ud
Find hende nu flyv stadig hurtigere
I nattens mørke I nattens mørke
- I nattens mørke - Bliver hun min!
SOVJETUN lONEN
Har køteren fået vinduespladsen?
Lad være med det, og rank dig. Husk, at du er storfyrstinde.
- Hvad ved du om storfyrstinder? - Det lever jeg af.
Anja, jeg vil bare hjælpe dig.
- Tror du, jeg er kejserlig? - Det ved du da.
Så hold op med at hundse med mig.
- Hun har sine meningers mod. - Det hader jeg hos kvinder.
DlMlTRl - ANJA
- Vi er gået skævt af hinanden. - Jeg accepterer din undskyldning.
Hvilken undskyldning?
Vær nu stille, ellers bliver jeg irriteret.
Jeg tier stille, hvis du gør.
- Så tier jeg stille. - Godt.
- Kommer du til at savne det? - Din snak?
Nej. Rusland.
- Nej. - Det var dit hjem.
- Jeg boede der bare. - Så bliver Paris dit nye hjem.
- Hvad er det med dig? - Alle længes efter et hjem.
Og det er også et . . . Årh, glem det.
Gudskelov. Fjern ham fra mit åsyn.
- Hvad har du gjort? - Det er hende.
Åh nej. En tavs tiltrækning.
Tiltrækning? For den magre møgtøs?
- Jeg spurgte bare. - "Tiltrækning". Hvor latterligt.
l sidste måned var papirerne blå. Nu er de røde.
Papirer, tak.
Jeg hader det styre. Alt er rødt.
Vi må fortrække til godsvognen, før vagterne kommer.
Vi må stå af toget.
Undskyld, Jeg troede, det var en der ...
Er det dig? Så gør det ikke noget.
Vi må af sted. Du har brækket min næse.
Mænd er så sarte.
Ja, det er godt nok.
- Hun kommer til at fryse her. - Bagagevognen?
- Det skyldes vel ikke papirerne? - Selvfølgelig ikke, Deres Nåde.
Men det piner mig at se Dem mænges med pøbelen.
- Hvad var det? - Det ved jeg ikke.
Men der kører spisevognen.
- Flyt dig. - Jeg prøver.
Dimitri?
Nogen er ved at flambere lokomotivet.
Der er noget galt.
Vent her. Jeg ser efter.
Er her nogen?
Vi kører alt for stærkt.
Der er ingen lokomotivfører. Vi må springe af.
Sagde du "springe af"?
- Efter dig. - Godt, så kobler vi vognen af.
- Ræk mig et eller andet. - Værsgo.
SPRÆNGSTOF
Der må være noget bedre.
lkke dårligt.
Af sted.
Lærer man sådan noget på et børnehjem?
- Bremserne virker ikke. - Læg kræfterne i.
Det gør ikke noget. Det standser nok af sig selv.
Hvad sagde du?
Jeg har en ide. Giv mig lige en hånd.
Ræk mig kæden.
- lkke dig. - Vladimir har travlt.
Nej.
Det kunne have været dig.
Hvis vi overlever, skal jeg huske at takke dig.
Det er nu eller aldrig. Hold fast.
Det er vist vores stoppested.
Jeg hader tog. Jeg tager aIdrig toget mere.
Tag det roligt. Pas på blodtrykket.
Min fætter lgor drattede om en dag.
Folk dør af stress. Og han er en flyvende hund.
Han spiser ikke engang blod.
- Hvordan kunne hun slippe væk? - Ja, det er frustrerende.
Oldsagen virker vist ikke mere.
Din idiot.
Tag det nu roligt. Husk, hvad jeg sagde om stress.
Jeg har solgt min sjæl for den her.
Selve min eksistens afhænger af den, og du havde nær smadret den.
Jeg har fattet det. Det er dit kæreste eje.
Glem det nu ikke, din elendige gnaver.
- Ja, skyd bare skylden på mig. - Hvad mumler du om?
Anastasia. Gid jeg kunne gøre det af med hende.
Jeg ville give hende et ... Og et ... Og så et ...
Og jeg ville sparke hende.
Jeg forestiller mig noget andet. Noget mere tillokkende.
Noget rigtig grusomt.
- Skal vi gå til Paris? - Vi tager en færge i Tyskland.
- Skal vi så kun gå til Tyskland? - Nej, vi tager en bus.
Skønt.
Sofie, min skat. Vladimir er på vej.
Hvem er Sofie?
Hun er en lækkerbid, en kop varm chokolade.
Vladimir, ikke mere om Sofie.
Hun er et dekadent stykke tærte fyldt med flødeskum og latter.
- Er det en kage? - Hun er kejserindens kusine.
Skulle vi ikke møde kejserinden? Hvad skal vi hos hendes kusine?
Dimitri?
lngen får foretræde, uden at have overbevist Sofie.
Nej, ikke mig. Nej, nej.
lngen har sagt, jeg skal bevise, jeg er storfyrstinde.
- Se smuk ud, ja. Men lyve? - Hvad nu hvis det er sandt?
Ja, der er endnu en forhindring.
Jeg troede bare, at det var noget, du måtte gennemføre.
Se lige engang. Ligner jeg måske en storfyrstinde?
Sig mig, hvad ser du?
Et nul uden fortid eller fremtid.
Jeg ser en indtagende og sprudlende ung kvinde -
- som ved flere lejligheder har vist kongelig myndighed.
Og jeg har kendt mange kongelige.
Ser du, min kære, jeg tilhørte det kejserlige hof.
Er du parat til at blive storfyrstinde Anastasia?
Hvad nu?
Der er intet at vende tilbage til. Alt venter i Paris.
- Mine herrer, indled undervisningen. - Jeg husker det tydeligt.
Du blev født i et paIads ved havet
Et palads ved havet
- Mon dog? - Jo, du gjorde.
Du red på heste da du kun var tre
Red jeg?
- Og hesten. - Den var hvid.
Du skar ansigter og drillede kokken
Skubbede ham i åen
Var jeg vild?
Men du var sød, når din far sendte dig det blik
- ForestiI dig det - Din glemte fortid
Du har meget at lære og tiden løber
Jeg er parat.
- Rank ryggen - Og spadsér eIegant
- Spadserer jeg nu - Du sejler
- Du nejer - Og får et kys på hånden
Husk frem for alt at
Hvis jeg kan lære det kan du også
- Du har det i dig - Det er Iegende Iet
Følg i mine fodspor trin for trin
Du kan også lære det
- Sæt dig pænt - Og lad være med at slubre
- Jeg spiser ikke stroganov - Hun lyder som en Romanov
- Samovar, kaviar - Dessert og så godnat
lkke før du har lært det
Hvis jeg kan lære det kan du også
Tag dig sammen så går det nok
Sig at det er let så skal du sande
At du også kan lære det
Nu skal vi terpe navnene på de adelige.
- Her er Kropotkin - Han skød Potemkin
Onkel Vanja nød sin vodka
Fyrst Pushkin og Anatolij
Fyrst Sergej er blevet meget fed
- Jeg husker hans gule kat - Det har vi vist ikke fortalt
Hvis l kan lære det kan jeg også
- Hvordan vidste du det - Det gjorde jeg bare
Jeg føler mig som en anden
Anja, du er et lykketræf
Hvis jeg kan lære det kan du også
Tag dig sammen så går det nok
Sig at det er let så skal du sande
At også du kan lære det
Jeg har købt dig en kjole.
Du har købt mig . ..
. .. et telt.
- Hvad leder du efter? - Det russiske statscirkus.
Tag den nu bare på.
Skakmat.
Vidunderlig. Pragtfuld.
Nu er du klædt på til bal, og du skal lære at danse til et.
- Dimitri? - Jeg kan ikke danse.
Og . . .
En, to, tre. En, to, tre.
Nej, Anja. Du skal ikke føre. Lad ham.
Det er en smuk kjole.
- Synes du? - Ja.
Den ser bedre ud på dig end på bøjlen.
- Du skulle tage den på. - Jeg har den på.
- Jeg vil bare give dig en ... - Kompliment?
Ja.
En, to, tre, og pludselig man ser det straks
Hun stråler af selvtillid og er født til dette liv
Jeg har udtænkt det heIe men glemte sværmeriet
Hvordan kunne jeg gøre det?
Hvordan klarer vi det?
Jeg skulle ikke have ladet dem danse
Jeg føler mig lidt ør.
- Svimmel? - Ja.
Det gør jeg også. Sikkert af at danse rundt.
- Måske skulle vi holde op. - Vi er holdt op.
- Anja, jeg . . . - Ja?
Du klarer det flot.
- Har du det godt? - Udmærket.
Blot misundelig. Se ham. Han kan sove hvor som helst.
- Det er et smukt smykkeskrin. - Smykkeskrin?
- Er det et smykkeskrin? - Hvad skulle det ellers være?
Noget ganske særligt. Noget der bærer på en hemmelighed.
- Er det muligt? - lntet er umuligt.
Du lærte jo Dimitri at danse vals.
Sov godt, Deres Majestæt.
Drøm sødt, Puka.
Der ligger hun, herre, og sover trygt i sin lille seng.
Drøm sødt, prinsesse.
Jeg finder vej til dine tanker, hvor du ikke kan flygte fra mig.
Følg med.
Det er dejligt.
Hvad er der?
Puka, hvad er der?
Anja.
- Hej, smukke. - Hej.
Hop i.
Anja.
Anja, stop.
Anja, nej!
Ja, spring.
Romanovforbandelsen.
Spring.
Nej.
Anja. Anja, vågn op.
Romanovforbandelsen. Jeg ser hele tiden ansigter.
Det var bare et mareridt. Bare rolig, der sker ikke noget.
Nej!
- lkke igen! - Rolig, herre.
- Tab nu ikke hovedet. - Du har ret.
Jeg er rolig.
Jeg er hjerteløs.
- Jeg er ganske følelsesløs. - Herre?
Pludselig står det klart for mig.
- Jeg må personligt dræbe hende. - Mener du fysisk?
Man siger jo, at hvis noget skal gøres ordentligt ...
- Så må du jo ovenpå igen? - Netop.
Jeg har mange skønne minder fra Paris.
Det skal glæde mig egenhændigt at dræbe den sidste Romanov.
Jeg må af sted.
De er jo død. De falder fra hinanden.
Hvordan når De til Paris i et stykke?
Vi tager toget.
Åh ja, ham husker jeg så godt.
Onkel Jashin var fra Moskva.
Onkel Boris var fra Odessa.
Og hvert forår . . .
. .. tog vi på søndagsskovtur. Har du ikke andet at bestille?
Du må hellere gå nu. Farvel.
lkke flere.
Det er jeg ked af. Jeg troede, hun var den rigtige.
Hun var selvfølgelig rigtig nok, men ikke den ægte vare.
Men vi lader os ikke narre. Jeg finder på nogle svære spørgsmål.
Nej.
Mit hjerte kan ikke klare mere.
Jeg vil ikke møde flere Anastasiaer.
Hvad hvis Sofie ikke genkender mig?
Det gør hun. Du er Anastasia.
For tre dage siden havde jeg ingen fortid, -
- og nu skal jeg huske et helt liv.
Det er derfor, du har mig. Hvor kom onkel Boris fra?
Moskva?
Sofie ... Stanislovskievna Somorkov-Smirnoff.
Vladimir Vanja Vojnitskij Vasilovitj.
Sikke en overraskelse.
Men hør nu. Hvor er mine manerer?
Kom indenfor, alle sammen.
Jeg sitrer af forbløffelse, chok og overraskelse.
Må jeg præsentere Hendes kejserlige Højhed, -
- Storfyrstinde Anastasia Nikolajevna.
Du milde. Hun ligner sandelig Anastasia ...
. .. men det gjorde de andre også.
- Hvor er du født? - På Peterhofpaladset.
Korrekt. Og hvordan vil Anastasia have sin te?
- Jeg drikker varmt vand med citron. - Godt.
Du vil nok synes . . .
. .. det er et flabet spørgsmål ...
. .. men bær over med mig.
Hvordan undslap du, da paladset blev stormet?
Der var en dreng, som gjorde tjeneste på paladset.
Han åbnede en væg.
Jeg ved, det lyder tosset. Vægge der åbner sig.
- Nå, er hun en Romanov? - Hun har besvaret alle spørgsmålene.
Hørte du det, barn? Du klarede det.
- Hvornår møder vi så kejserinden? - Det kan l ikke.
- Hvad siger du? - Kejserinden giver ikke lov.
Sofie, du må da kunne arrangere en kort audiens hos enkekejserinden.
Du slipper ikke, før du finder på noget.
Kender l Den Russiske Ballet? Den optræder i Paris i aften.
Enkekejserinden og jeg elsker Den Russiske Ballet.
Den går vi aldrig glip af.
Vi klarede det!
Vi skal møde kejserinden i aften.
- Vi får de ti millioner rubler. - Men, Vladimir.
- Hun er prinsessen. - Anja var uovertruffen.
Selv jeg troede næsten på hende. Og Sofie . . .
Vi skal ud at købe tøj til i aften. Vi skal i butikker i Paris.
Kærester
VeIkommen, mine venner, til Paris
Må jeg forære dig en blomst
Glem hvor du er fra
l er i Frankrig, børn, kom
Jeg skal vise jer, at franskmænd joie de vivre
l Paris ligger nøglen til hjertet
Og aIle i Paris hjælper til
l spadserer hånd i hånd ned ad gaden
Og snart synger hele Paris for jer
l Paris ligger nøglen til l'amour
Som ikke engang Freud kan kurere
Der er elskov i luften på Folies Bergere
For franskmændene er det en kunst
l Paris ligger nøglen til hjertet
Hvis du er trist så kom til Le Moulin
Når hjertet siger nej siger franskmændene ja
Når du har mistet modet er der cancan
AlIe kan danse cancan
Du kan også danse cancan
l Paris ligger nøglen til hendes fortid
Ja, prinsesse, endelig har jeg fundet dig
lkke mere skuespil snart mister jeg dig
l Paris ligger nøglen til hjertet
Du bliver très jolie og så smart
Dans natten lang
Og gIem alle dine sorger
En strålende by
Hvor en rose er en rose
lngen ved hvad det kan føre til
l Paris ligger nøglen
Til hendes
Hjerte
Vi kan tage det roligt. Hun er prinsessen.
- Det ved jeg ... - Nej, det ved du ikke.
Jeg var drengen i paladset, som åbnede væggen.
Hun er den ægte vare.
Så har vores Anja fundet sin familie.
Vi har fundet den russiske tronarving.
- Og du ... - Forsvinder ud af hendes liv.
Prinsesser gifter sig ikke med køkkendrenge.
- Det ved jeg, men . . . - Vi må lade som ingenting.
- Du må fortælle hende det. - Fortælle hvad?
Hvor . . . smuk du er.
Mange tak.
Sofie.
Se, der er hun.
Bare hun nu kan huske mig.
Det skal nok gå.
Kom. Det er tid.
Du skal nok klare det.
Tag en dyb indånding.
Vent her, mens jeg præsenterer dig.
- Dimitri. - Ja?
Vi har været meget igennem ...
. .. så jeg ville bare . ..
. .. joh . . .
. .. sige dig tak.
Ja, tak for alt.
- Anja, jeg . . . - Ja?
- Jeg . . . - Ja?
Jeg ville bare sige held og lykke.
Held og lykke.
Så er det nu.
Meddel Hendes Majestæt enkekejserinden -
- at jeg har fundet hendes barnebarn, storfyrstinde Anastasia.
- Hun venter udenfor. - Beklager, unge mand.
Men enkekejserinden tager ikke imod.
Du kan fortælle den unge mand, -
- at jeg har set Anastasiaer nok til resten af mit liv.
De må hellere gå.
Nu må De lade mig leve resten af mit ensomme liv i fred.
Jeg følger Dem ud.
Kom med ud.
Jeg vil Dem intet ondt.
- Jeg gjorde tjeneste på paladset. - Ja, den har jeg ikke hørt før.
- Vent, De må ikke gå. - Jeg ved, hvad De er ude på.
Mænd, som oplærer piger til at være kongelige.
- Hvis De bare vil lytte. - Hører De efter?
Jeg har fået nok.
Jeg er ligeglad med, at De har fået pigen til at ligne hende, -
- lyde og opføre sig som hende. Det bliver aldrig hende.
- Det er hende. - Dimitri. Dem har jeg hørt om.
De er svindleren, som holdt prøver for at finde en Anastasia-parodist.
- Vi er kommet helt fra Rusland ... - Andre er kommet fra Timbuktu.
De misforstår mig.
Hvor meget vil De plage en gammel kvinde for penge?
Fjern ham omgående.
Hun er Anastasia. Hvis De blot ville tale med hende.
Det hele var en løgn, ikke sandt? Du udnyttede mig.
- Var jeg bare en del af planen? - Nej, nej, nej ...
Sådan begyndte det, men alt har ændret sig, -
- for du er virkelig Anastasia.
Hold så op. Du løj fra første færd.
- Jeg ikke kun troede på dig. Jeg . . . - Anja.
- Da du fortalte om drengen ... - Nej.
Jeg vil ikke høre mere om det. Lad mig være i fred.
Anja, du skal høre sandheden.
Deres Majestæt.
- llja, sæt farten ned. - Jeg er ikke llja.
- Og jeg sætter ikke farten ned. - Hvor vover De?
Stands bilen omgående. Stop bilen.
De er nødt til at tale med hende. Blot se på hende.
Jeg lader mig ikke chikanere.
Genkender De den?
Hvor har De den fra?
Jeg ved, De har lidt, -
- men måske har hun været lige så ensom som Dem.
- De lader Dem ikke standse. - Nej, jeg er ligeså stædig som De.
Gå din vej, Dimitri.
Undskyld. Jeg troede, De var .. .
Jeg ved, hvem du troede, jeg var. Og hvem er så du?
Det troede jeg, De kunne sige.
Jeg er gammel og træt af at blive holdt for nar.
Jeg vil ikke narre Dem.
lnteresserer pengene dig heller ikke?
Jeg vil bare vide, hvem jeg er. Og om jeg hører til en familie.
Deres familie.
Du er en god skuespiller. Den bedste hidtil .. . men det er nok.
- Pebermynte? - Det er olie til mine hænder.
Ja. Jeg tabte en flaske.
Tæppet blev gennemblødt og lugtede af pebermynte ...
. .. ligesom De.
Jeg lå på tæppet og savnede dig, når du var bortrejst.
Når du var her i Paris.
- Hvad er det? - Den her?
Jeg har haft den, så længe jeg kan huske.
Må jeg se?
Det var vores hemmelighed. Min Anastasias og min.
Spilledåsen.
Som skulle spille mig i søvn, når du var i Paris.
Hører du sangen og erindrer
- Snart er du hjemme igen - Snart er du hjemme igen
- Når det bIiver vinter - Når det bliver vinter
Åh, Anastasia. Min Anastasia.
Bartok, find kam og duftevand. Jeg vil være præsentabel.
- Det bliver ikke så let. - Så kom i gang. Vi skal til fest.
Til fest i Paris? Skal jeg lære Dem et par dansetrin?
Det begynder med et .. . Og så vrikker man med hofterne.
Vi lader Anastasia nyde sin aften.
Og så slår vi hende ihjel.
Slår hende ihjel? Hvad så med festen?
Det er der, vi slår hende ihjel. Knuser hende, når hun er lykkeligst.
Så er vi tilbage til knuseriet. Herre, jeg bønfalder dig.
Glem pigen, og få Dem et liv.
Jeg får skam et liv, Bartok.
Hendes.
Nu husker jeg, hvor meget jeg holdt af dem.
Vi skal ikke leve i fortiden. lkke nu hvor vi har fundet hinanden.
Se her. Den tegning du gav mig.
- Kan du huske det? - Ja, Olga gjorde mig rasende.
Hun sagde, det lignede en gris på et æsel.
l din latter hører jeg min Nikolaj .. . din kære far.
Men du har din skønhed fra din mor, -
- Alexandra, Ruslands kejserinde.
- De har sendt bud efter mig. - Ti millioner og min taknemlighed.
Jeg tager imod Deres taknemlighed. Men jeg vil ikke have pengene.
- Hvad ønsker De da? - Desværre ikke noget, De kan give.
Unge mand. Hvor havde De spilledåsen fra?
De var drengen. Tjenestedrengen som hjalp os ud.
De reddede hendes liv og mit. Og De har ført os sammen igen.
- Og dog ønsker De ingen dusør? - lkke længere.
- Hvorfor har De ombestemt Dem? - Svaret findes i mit hjerte.
Jeg må af sted.
- Goddag, Dimitri. - Goddag.
- Har du hentet din dusør? - Jeg har gjort, hvad jeg skulle.
Unge mand, De må bukke og tiltale prinsessen "Deres Højhed".
- Det behøves ikke. - Deres Højhed.
Det glæder mig, De fandt, hvad De søgte.
Tak, i lige måde.
Jamen, så farvel, Deres Højhed.
Farvel.
Du ser pragtfuld ud.
Med forlov? Ja, selvfølgelig.
Hvis du kommer til St. Petersborg, så kig forbi.
På gensyn, Vladimir.
Min dreng.
- Du begår en fejl ved at rejse. - Nej, ikke denne gang.
På gensyn, køter.
Jeg hører ikke til her.
- Han er der ikke. - Nej, han . . .
- Hvem er der ikke, bedstemor? - Drengen som fandt spilledåsen.
Nej, han har sikkert travlt med at ødsle sin dusør bort.
Se dem danse.
Du blev født ind i en verden med dyre smykker og fine titler, -
- men er det det, du virkelig ønsker?
Selvfølgelig er det det. Jeg har fundet, hvad jeg søgte.
Jeg har fundet ud af, hvem jeg er, og jeg har fundet dig.
Ja, du har fundet mig, og jeg vil altid være der.
Men er det nok?
Min kære.
- Han tog ikke imod pengene. - Gjorde han ikke?
At vide at du er i live, og at se den kvinde, du er blevet, -
- har givet mig en glæde, jeg aldrig troede, jeg skulle føle.
Uanset hvad du vælger, så har vi to altid hinanden.
Bedstemor, kan du ikke sige .. .?
Puka?
Puka.
Det er din tur.
Puka. Kom her.
- Nå, der er du. - Anastasia.
Anastasia.
Deres kejserlige Højhed.
Se, hvordan ti år har forandret os.
De er en blomstrende skønhed. Og jeg er et råddent lig.
Det ansigt.
- Sidst set ved en fest som denne. - En forbandelse.
Efterfulgt af en tragisk nat på isen. Husker du det?
- Rasputin. - "Rasputin."
Tilintetgjort af din usle familie.
Men hævnens time er kommet.
Det her må De selv klare. Det kan kun ende med sorg.
- Jeg er ikke bange for dig. - Det ordner jeg.
Hvad med en svømmetur under isen?
Bed din sidste bøn, Anastasia.
- lngen kan redde dig. - Skal vi vædde?
Dimitri.
Hvis vi overlever, skal jeg huske at takke dig.
Hvor rørende. Sammen igen for sidste gang.
Nu sparker vi til den.
Nej.
Dimitri.
Pas på.
Do svidanija, Deres Højhed.
Hold ud.
Endelig dør den sidste Romanov.
Nej! Anja.
Længe leve Romanoverne.
Nemlig.
Lige mine ord.
Det her er for Dimitri.
- Giv den til mig. - Og for min familie.
Jeg flår dig i småstykker.
Og det er for dig. Do svidanija.
Åh, nej.
Dimitri.
- Flyt dig. - Undskyld.
Jeg ved det. Mænd er så sarte.
- Skulle du ikke til St. Petersborg? - Jeg kunne ikke.
- Hvorfor? - Fordi jeg . . .
De venter på dig.
Kære bedstemor. Ønsk mig held og lykke.
Snart ses vi igen i Paris. A bientot.
De er løbet bort. Er det ikke romantisk?
Det er en perfekt slutning.
Nej, det er en perfekt begyndelse.
Hejsa.
Sikke et kys.
På gensyn.
[Danish]